BASERET PÅ VIRKELIGE HÆNDELSER NEW YORK 1944.
Ha! Jo vist, jeg fandt mig i det, for jeg har et duehjerte.
Jeg er uden galde og harmes ikke over uret.
Ellers var alle ravne blevet fodret af mig med ådslet af den sorte slyngel.
Fordømte, frække -
- falske, lystne nidding!
Hævn!
Tak. Mange tak. Tak.
Det var en af Hamlets enetaler -
- fra et stykke, jeg har optrådt med ved flere lejligheder -
- dog ikke i hovedrollen endnu.
I vores næste tableau -
- medvirker en person, som har viet sit liv til byens musikliv.
Hun er protektor for Euterpeklubben, orkesteret for nødstedte kvinder -
- ligesom for vores egen Verdiklub.
Lad os rejse tilbage i tiden til 1850 -
- og delstaten Alabama.
Amerikas største komponist af populærmusik, Stephen... Foster -
- er løbet tør for idéer.
Han er desperat.
Men vent! Hvad er det?
Nu. - Sådan.
Det er inspirationens engel, sendt fra det høje.
Endelig kan Stephen Foster skrive sin sang.
Hold fast!
Bravo! Bravo!
Inspirationens engel, madam Florence Foster Jenkins!
Det går aldeles udmærket.
Jeg føler ikke, at jeg tilførte øjeblikket tilstrækkelig intensitet.
Men det var dog et brugbart forsøg. - Bedre endnu. Det var godt.
Mine amuletter, tak. - Armringe.
Er kartoffelsalatkatastrofen afværget?
Kokkens medhjælpere er på jagt efter purløg.
Tænk sig, ingen purløg...! - Oprørende, men der er trods alt krig.
Valkyrierne på scenen.
Og sandwicherne? - Skinke og tomat, agurk og kylling.
Udsøgt. - Glimrende. Hvordan ser jeg ud?
Wunderbar!
Schnell, schnell! Din stygge valkyrie.
Nu kommer aftenens finale.
Jeg vil advare Dem om, at De nu skal se noget, som er både chokerende -
- og skræmmende.
En strid raser. Byger af pile farer gennem luften.
Skjolde brager sammen, og sværd udfører deres blodige gerning.
Men fra himlen slår da ned -
- det mest skræmmende syn af alle.
Mine damer og herrer, Verdiklubben præsenterer...
Valkyrieridtet!
Ih, du milde!
Bravo!
Det er mig en ære at overrække Dem et ringe symbol på vores påskønnelse.
Tak. Skal jeg åbne det? - Ja!
Hvor er det smukt!
Tusind tak, alle sammen.
Altså...
For mange år siden, da jeg grundlagde Verdiklubben -
- havde jeg ikke forestillet mig, at jeg skulle stå her 25 år senere -
- med min elskede mand ved min side.
Musik...
Musik har været, og er, mit liv.
Musik er vigtigt.
Bravo!
Og i denne mørke tid -
- hvor vores tapre sønner kæmper for selve civilisationen -
- er den vigtigere end nogensinde.
Så jeg beder Dem så mindeligt om at blive ved med at støtte byens musikliv.
Godaften, madam Florence. - Godaften, Kitty.
Hvordan gik det? - Aldeles udmærket, tak.
Og nu, min smukke, skal du sove.
Denne dag må ikke slutte. - Jeg ved det godt.
Luk øjnene.
Kun hvis du reciterer noget for mig.
Udmærket.
Gid aldrig jeg må se trofaste sinds forening hindret.
Kærlighed beskæmmes -
- hvis dens værdi er som den lette vinds -
- og den i tid forfalder til at glemmes.
Ak nej...
Tak, Kitty.
Godaften, mr. Bayfield.
En vogn, tak, Jimmy.
Velkommen hjem, elskede. Jeg er en kende beruset.
Du er heldig.
Hvordan var Florence? - Storslået.
Og du? - Acceptabel.
Bare jeg kunne have været der. - Hvordan var Augustus' stykke?
Frygteligt. Drik du det sidste. Jeg skal undervise i morgen tidlig.
Øjenlægen med dårlig ånde og to venstrehænder, som går på opdagelse.
Jeg elsker dig, St. Clair.
Og mere til.
Godmorgen, frøken Kanin.
Har du set anmeldelserne, Whitey?
Carlton Smith på The Musical Courier kalder det sæsonens højdepunkt.
Det var det også. - Sæt den på bordet. Jeg står op.
Det er ikke så klogt, Bunny. I går... - På bordet, så er du sød.
Vi skal planlægge Verdi-frokosten.
Nej, nej, nej.
Mrs. O'Flaherty kan ikke sidde med baronessen. Hun slubrer suppen i sig.
Så serverer vi røget ørred. End ikke mrs. O'Flaherty kan slubre ørred i sig.
Verdi-frokosten starter altid med suppe, det ved du.
Uden suppe bliver der rabalder.
Så lad os sætte hende her mellem mr. og mrs. Levi. Perfekt.
Nej, mrs. O'Flaherty er ikke glad for... jøder.
Hun kan sidde mellem fyrst Galitzer og mrs. Garmunder.
Nej. - Jo. De er stokdøve begge to.
Nej. - Jo!
Maestro Toscanini er kommet.
Charlie, tag en kop kaffe. - Vis ham ind, Kitty.
Arturo, det var da en herlig overraskelse.
Undskyld, at jeg kommer uanmeldt. - La mia casa è la tua casa.
Jeg har en lille gave.
Min indspilning af klokkearien med Lily Pons.
Arturo, hvor betænksomt af dig. Tak.
Den koncert glæder vi os til. Går det godt med forberedelserne?
Udmærket -
- men visse økonomiske spørgsmål er stadig... problematiske.
Madam Florence, uden Deres hjælp bliver der ingen koncert.
Hvor meget ville han have? - Tusind.
Men han gav mig en plade.
Jeg har ikke hørt så god en stemme siden Caruso.
Fantastisk ung dame.
Forestil dig, hvordan det må være -
- at have næsten 3000 mennesker i sin hule hånd.
At føle en så dyb samhørighed...
Så du Carlo Edwards fra The Met? - Nej.
Han sad til højre for os.
Han giver vist lektioner igen. - Nå, gør han det, Bunny?
Jeg vil gerne have nogle flere lektioner. - Jeg ringer straks i morgen tidlig.
Jeg får brug for en pianist. - Ja.
En ung en. En med passion.
Kors! - Ikke passioneret nok?
Han voldtager mine ører. Få ham til at holde inde.
Tak! Mange tak, mr. Ziegler.
Tak, mr. Ziegler!
De hører fra os.
Endnu en gang tak.
Mine herrer, stolene er ikke til at sidde på. Det har De fået at vide.
Cosmé McMoon? - Det er mig.
Kom.
Undskyld...
Hvad skal jeg spille?
Hvad som helst, bare det ikke er for højlydt.
Sikke en skønhed.
Hvad spiller han?
Noget bras af Saint-Saëns.
Da jeg var 16 år gammel -
- sagde min far, at hvis ikke jeg opgav musik og ægtede en kedelig bankier -
- ville han gøre mig arveløs.
Det er sandt.
Om forladelse. Fortsæt, mr. McMoon.
Han forstod sig ikke på musikere.
Vi undværer hellere brød end Mozart.
Ikke sandt? - Vi har ikke noget valg.
Han gjorde mig arveløs -
- men jeg slog mig ned i Philadelphia og ernærede mig som klaverlærerinde.
Vi spillede 'Svanen' og...
Det var mit yndlingsstykke.
Sikke en god historie.
Ja, det er så.
Han blev venligere stemt til sidst og tog mig med i testamentet igen.
Jeg synes, at De er fuldkommen ideel.
Nævnte jeg, at jeg også komponerer?
Han komponerer også. - Det tror jeg gerne.
Der er jo lidt flere kandidater, Bunny.
Kender De nogen af dem? - Ja.
De er alle ret så...
... hårdhændede.
Den skiderik.
Madam Florence kan desværre ikke høre flere kandidater i dag.
Jeg har gået på Juilliard... - Beklager.
Hvorfor? - De er ikke hendes type.
Jeg må lige advare Dem...
Jeg arbejder utrolig hårdt. Jeg studerer en time hver eneste dag.
Af og til to.
Og min far efterlod ikke så mange penge, som alle tror -
- så jeg kan ikke betale mere end 150.
Om måneden?
Om ugen. Jeg er ikke ludfattig!
Et par tips om madam Florence.
Hun har en lædermappe med sig overalt.
De må ikke røre den eller spørge, hvad der er i den.
I hallen har hun en samling stole, som kendte mennesker er udåndet i.
De må ikke bruges. Hun afskyr spidse genstande.
Ryg ikke i hendes nærhed og ræk hende ikke en kniv.
Kan De lide sandwicher? - Ja.
Godt. Madam Florence er umådeligt glad for sandwicher. Og kartoffelsalat.
Til fest laver vi bjerge af det.
Indtag begge dele med entusiasme. - Det skal jeg gøre.
Således. En uges forskud.
Og... en smule ekstra til en ny skjorte.
Tak!
Bær over med hendes excentricitet -
- og De vil opleve hende som generøs og indtagende.
Vi lever i en lykkelig verden.
Velkommen, mr. McMoon. I morgen tidlig klokken ni.
Kom ikke for sent. - Selvfølgelig ikke.
Godmorgen.
Mr. McMoon er kommet. - Kom ind, mr. McMoon.
Det er den talentfulde unge mand, jeg fortalte om.
Min sanglærer. Maestro Carlo Edwards fra The Metropolitan.
Goddag. Jeg så Dem dirigere 'La Bohème' i sidste sæson.
Mind mig ikke om det...! - Carlo...!
Det er hans spøg.
Jeg kan det så godt som udenad. - Udmærket. Så går vi i gang.
Her er den. Klokkearien.
Er det ikke lidt tidligt på dagen til Lakmé?
Ikke for en sangerinde med Deres evner.
Værsgo, mr. McMoon.
Nej...
Lidt mere allegretto, hvis De kan, mr. McMoon.
Undskyld.
Hæv ganespejlet.
Godt!
Udnyt luftstrømmen.
På åndedraget.
Kast stemmen fremad.
Bella!
Tænk på masken, Florence.
Lo squillo!
Stemmen er i masken.
Ja!
Ja, ja...
Stop der.
Der er en del at arbejde med.
Men De har aldrig lydt bedre.
Hørt! - Maestro...
Mange sangerinder på min alder er på vej ned, men jeg bliver vist kun bedre.
Ja, det er svært at tro, ikke?
Jeg er velsignet.
Der findes ingen...
... helt som Dem.
Videre!
Kunne De det ikke udenad?
Nød De lektionen? - Meget.
Hun er noget særligt, ikke sandt? - Jo.
De spillede udmærket. - Tak.
Godt. Samme tid i morgen. - Ja. Farvel.
Undskyld.
Godmorgen. - Godmorgen, mr. Bayfield.
Find luften, Florence.
Appoggio!
Læn Dem frem.
Udvid mellemgulvet, Florence.
Ånd ind, Florence.
Godt!
Godt.
Svæv som en fugl.
Vidunderligt.
Ét ord: ægthed.
Maestro, tror De, at jeg er klar til en koncert?
De kan ikke blive mere klar.
Du har været borte fra scenen alt for længe.
Mr. McMoon? Tror De, at jeg er klar?
Ja. - Og måske skulle jeg have en monolog.
Eller også skulle jeg ikke.
Jeg går i gang med at arrangere.
Jeg vil jo gerne komme til koncerten, men jeg skal til Florida på et tidspunkt.
Javel... Hvornår?
Sig til, når datoen foreligger.
En anden ting...
Jeg har arbejdet intenst med Florence, så jeg har forsømt mine andre elever.
Det er nok bedst, hvis vi er diskrete om de her lektioner.
Det ville være synd og skam, hvis Florence blev genstand for misundelse.
De skal have mange tak.
Hun forkæler mig.
Men hun forkæler jo os alle.
Ikke sandt?
Hyg Dem i Florida. - Ja!
Mr. McMoon...? - Må jeg lige tale med Dem?
Jo... Jeg troede, at jeg blev ansat til at akkompagnere til lektionerne.
Lad mig være ærlig. Jeg tror, at madam Florence har brug for -
- lidt mere forberedelse, inden hun synger for et publikum.
Vi har øvet i en måned. - Ja, men hun kan være lidt...
Klangløs. - Klangløs?
En kende. Kun en kende.
Carlo Edwards har ikke nævnt det, og han er byens førende sanglærer.
Vi taler vist ikke om den samme sangerinde.
Stemmebåndene er ufri, fraseringen er vilkårlig, hendes subglottale tryk...
... trodser videnskaben.
Stemmen er måske ikke, hvad den var -
- men et par falske toner kan tilgives til forskel for sang uden følelse.
Kunne jeg nøjes med lektionerne, men ikke spille til koncerterne?
Det går ikke. - Jeg må tænke på mit rygte...
Hvilket rygte?
Hvis De vil vende tilbage til at spille for håndører på en restaurant, så værsgo.
Cosmé... Florence synes om dig, hun betaler godt, og hun kender alle.
Men mr. Bayfield... - Hun har sunget for fulde huse.
Hun har stor tiltrækningskraft.
Jo, men sæt nu, at mindre dannede mennesker kommer?
Vi sørger for, at kun sande musikelskere får adgang.
Den slags arrangementer kræver nøje forberedelse.
Fem klaret, to tilbage.
Har De hørt madam Florence før? - Nej, men jeg har hørt alt om hende.
Verdiklubbens medlemmer har fortrinsret.
Jeg er kommet helt fra Brooklyn. - Beklager. Næste.
Det var ikke en musikelsker. Tag lige over. To dollars stykket.
Mr. Stark, en fornøjelse. - Det er mr. Bayfield.
Angående plakaten: "Stiftet af Florence Foster Jenkins" skal være større.
Hvis de spørger, så er dine favoritter Mozart, Verdi og Beethoven.
Phineas, prøv, om du kan få det her ind i dit grødhoved:
Jeg er ikke interesseret i din fjollede musikklub, okay?
Søde Agnes... Du godeste!
4. juni, lørdag aften klokken otte. Jeg håber virkelig, at De kan komme.
Da øver vi desværre.
En lørdag aften? - Vi øver hele tiden.
Hold da op...! Toscanini, dirigenten.
Og mig, der troede, det var Toscanini, ansjospasta-sælgeren.
Nederst skal der stå: "Regi af St. Clair Bayfield, fremtrædende skuespiller."
Fremtrædende, ja.
Giv mor et kys.
Kyssedyr.
Mange tak, mr. Lipshitz.
Hvem er den vulgære kvinde? - Den nye mrs. Stark, vil jeg tro.
Hvad blev der af den forrige? Og hvem er han?
Phineas? Han sælger kødkonserves. Meget formuende, meget generøs.
Agnes er ikke medlem. Klassisk musik er nyt for hende.
Men hun vil utroligt gerne lære.
I så fald kan vi vel gøre en undtagelse. Det bliver fire dollars, tak.
En verden af nydelse venter Dem, mrs. Stark.
Nydelse kan man aldrig få for meget af. Vel?
Nej...
To billetter, og en dollar i byttepenge.
Mr. Bayfield, jeg er utrolig spændt.
Det er vi alle. De får række E, mrs. Vanderbilt, E som i elegance.
Undskyld mig.
De propper sig med kartoffelsalat. Er der mere?
Jeg ser efter.
Er vi ved at løbe tør?
Jeg tror, at der er rigeligt, mr. Bayfield. - Fint. Lad mig tage den.
Tak.
En Earl Wilson er kommet.
Vis ham ind. Tak, Kitty.
Earl Wilson, New York Post.
Jeg læser Deres spalte. Den er vittig. - Tak.
Hvad bringer Dem hid? - Jeg vil gerne med til koncerten.
Der er desværre udsolgt. - Carlton Smith på Musical Courier fik.
Og Stubbs på World Bugle. - Det interesserer ikke Deres læsere.
Min chef er ikke enig. Der tales om det, og han har selv sendt mig herhen.
Kan jeg få en billet?
Hvorfor ikke? - Tak.
Voilà.
Jeg skal kun have billetten. - Det er begge dele eller intet.
Så skal jeg ikke forstyrre mere. Farvel. - Farvel.
Elskede! Augustus er her.
Sikke en overraskelse. Hvordan går det?
Fortrinligt. - Jeg hører, at dit stykke var en succes.
Jeg er en andenrangs dramatiker -
- men en førsterangs ven, hvilket opvejer det andet.
Og mere til.
Nå, er det sandt? - Hvilket?
At madam Florence skal optræde igen? - Ja.
Det er alt for længe siden. Hvad koster billetterne?
Der er desværre udsolgt. - Det kan ikke passe.
Vær nu ikke sådan en pjatterøv. - Ja, vær ikke sådan en pjatterøv.
Koncerten er for sande musikelskere, ikke spottefugle som dig.
Hvornår har jeg nogensinde spottet eller hånet?
Damen er indbegrebet af mod. Det er derfor, vi elsker hende.
Kæreste St. Clair... Vil du se en voksen mand græde?
Kom nu, så får du en belønning senere. - Nej, jeg beklager.
Åh jo. - Nej. Non. Njet.
Billetter, tak.
Du er heldig at være her. Hold dit løfte.
Jeg har taget nogle musikelskere med. - Jeg holder øje med dem.
Carlton Smith og mr. Stubbs. En ære. Jeg håber, De får en dejlig aften.
Det gør vi, St. Clair. - Jeg krydser fingre.
Ingen kommer ind uden billet. Ingen undtagelser.
Hvis Earl Wilson fra The Post dukker op, skal han afvises venligt.
Mr. og mrs. Stark, hvor hyggeligt. Undskyld mig, en vis næse skal pudres.
Du gode gud...
Klar? - Ja...
De vil forgude Dem. Det lover jeg.
For mange fjer?
Nej, det er perfekt. Afdæmpet og elegant.
Jeg er så nervøs, Whitey! Er De nervøs, mr. McMoon?
Lidt.
Salen er fuld af venlige mennesker, og I bliver fænomenale.
Klar? - Ja.
Knæk og bræk.
Lyset!
Det er det her, vi lever for, ikke sandt?
Det her øjeblik.
Du milde!
Stille, kvinde!
Stille!
Er hun skidt tilpas? - Et hosteanfald.
Hun skal have frisk luft. Denne vej, mrs. Stark.
Så er det nok.
Behersk dig, Agnes!
Undskyld, mr. Bayfield. - Tænk ikke på det. God bedring.
Hun er sgu den dårligste sangerinde i hele verden!
Hvorfor skal du altid bringe mig i forlegenhed?
Hold op, Corbin.
Corbin...
Bravo, madam Florence!
Bravo!
Encore!
Bravo! Bravo, madam Florence!
St. Clair, gratulerer.
Vidunderlig aften. - Mange tak.
Jeg hører ikke så godt, men jeg synes, at madam Florence er fantastisk.
Jeg ved, at hun er taknemmelig for Deres venskab og støtte.
Den lille McMoon... Sikke et fund. - Undskyld mig.
Mr. og mrs. Donoghue. Mr. og mrs. Wallace.
Det var spektakulært. Skatter, 'Flagermusen' var aldeles gribende.
Alt i orden? - Jeg har det ikke så godt, Whitey.
Så tager vi hjem.
Dr. Hertz er i Washington, men har sendt sin kollega, dr. Hermann.
Må jeg lige se?
Jeg nåede ikke at læse Deres journal.
Arrene skyldes syfilis.
Hvornår pådrog De Dem sygdommen?
På min bryllupsnat.
Med min første mand, dr. Frank Thornton Jenkins.
En skørtejæger...
Hvor gammel var De? - 18.
Hvor kom chankerne først? - På venstre hånd. Her.
Tager De medicin? - Kun kviksølv. Og selvfølgelig arsenik.
Er der andre symptomer? - Nej.
Hun får anfald indimellem, når hun har overanstrengt sig.
Javel. Der er en mislyd og nogen hjertebanken -
- men intet tyder på, at sygdommen er på vej ind i tredje stadie.
De to en halv times koloratursang kan forklare trætheden.
Sengeleje, indtil De genvinder kræfterne.
Jeg giver dr. Hertz besked. - Tak, doktor.
Tak.
Jeg har set patienter leve med syfilis i 20 år, men aldrig i næsten 50.
Forbløffende. Hvad er hemmeligheden?
Musik. Hun lever for musik.
Deres kærlighed er sikkert også et universalmiddel.
Vi var heldige at finde hinanden. - Tydeligvis.
Nu vil jeg ikke snage, men hvordan er Deres helbred?
Florence og jeg er afholdende. - Klogt.
En del patienter følger femårsreglen, men det er ikke en sikker beskyttelse.
Florence har altid ment, at mit helbred var det vigtigste.
Sindsbevægelse nærer sygdommen. Hun har brug for hvile, mr. Bayfield.
Hvile!
Hvil dig, min elskede.
Hvordan mon mit liv ville have været -
- hvis jeg ikke havde mødt Frank Jenkins?
Han ligger i graven nu.
Glem ham.
Men jeg kunne have... skænket dig et barn.
Vi kunne have været en familie.
Vi er en familie.
En prægtig, opofrende familie. Forenet i vores kærlighed til musik.
Er vi ikke lykkelige?
Luk øjnene, så reciterer jeg noget.
Klare stjerne.
Gid jeg var standhaftig som du.
Ikke i strålende ensomhed højt i natten.
Som ser med evigt åbne øjne naturens tålmodige...
Jeg tror, jeg vil læse lidt.
Godnat, min elskede. - Godnat.
"... sangaften på Ritz-Carlton."
"Der var enighed om, at hun aldrig havde sunget bedre."
"Charme og fremtoning gjorde kun den særlige stemme endnu mere speciel."
"Mod slutningen blev scenen et blomsterhav -
- og madam Jenkins tog sin sortie under et hengivent bifald."
Nej, "rungende bifald".
Udmærket.
Se, hvem der er kommet.
Elskede!
Jeg inviterede korpigen. Hun er henrivende.
Vidunderlig koncert. Hvordan har Florence det?
Aldeles...
Jeg var da nødt til at invitere ham. Vil du have en drink?
Om lidt.
Cosmé... - Godaften, mr. Bayfield.
Cigaret? - Nej tak. Jeg håber, det er i orden.
Deres ven Kathleen insisterede på, at jeg skulle kigge forbi.
De skal være velkommen. Og De har fået en drink...
Jeg må vist hjem. - Nej, bliv De bare.
Jeg er lidt forlegen.
Jeg troede, at De og madam Florence var gift.
Det er vi.
Men De bor her sammen med Kathleen.
Er hun... Deres søster?
Nej, hun er min kæreste.
Det er lidt kompliceret. - Ja, det er så.
Men Florence og jeg er nået til forståelse.
Så madam Florence... ved besked om Kathleen?
Hun forstår, at kærlighed kan antage mange skikkelser.
Tro mig, det skorter ikke på nogen kærlighed mellem os.
Jeg er Florence hengiven.
Vores ægteskab er noget åndeligt. Det hæver sig over det jordiske.
Ikke sandt? - Jo...
Jeg kan vældig godt lide dig, Cosmé.
Jeg betragter dig som en kammerat.
Det var venligt sagt, mr. Bayfield.
Nu da vi taler lidt fortroligt...
Må jeg have lov at spørge, hvad madam Florence har i den der mappe?
Nej. - Nej?
Skulle vi ikke få os en Manhattan og gå ind til jazzfantasterne?
Jo. - Kom.
Goddag. - Davs.
Mr. Corbins venner er så venlige... - Det tror jeg på.
Sådan. Skål for venskab. Ned med den.
Mr. Bayfield! Jeg vil se Dem danse.
Nej, nej. Jeg har danset nok i min tid. - Jo, dans nu, St. Clair.
Nej, jeg...
St. Clair, er du der?
St. Clair? Vågn op!
Jeg har noget at vise dig!
St. Clair, er du der?
Ih du store...! Mr. Bayfield, vågn op. Madam Florence er her.
Hvad? - Det er hende, der banker på.
Vågn op. - Hvad er der?
Florence er her. Hold hende hen.
Op med dig.
St. Clair, er du der?
Et øjeblik, madam Florence.
Hvem er det?
Det er mig, mr. McMoon. Goddag.
Mr. McMoon, hvad laver De her? Vil De straks lukke op!
Hvor er mr. Bay...
...field?
Du store!
St. Clair! - Madam Florence...
Whitey... - Bunny! Hvor hyggeligt.
Jeg sad lige med noget tidlig Austen. Underholdende. Vil du have te?
Hvad foregår der? Hvorfor er mr. McMoon her?
Han havde mistet sine nøgler, så han overnattede her.
Men hvad er det for et rod? - Er der rodet?
Du gode gud!
Da jeg sagde, at De kunne tage en godnatdrink, mente jeg en.
Hvordan er det, her ser ud?
Se engang, Bunny! Skal du ikke revse ham?
Jeg er slemt skuffet, mr. McMoon. Jeg bryder mig ikke om drikkeri.
Hvad gik der af Dem? - Om forladelse...
Det må ikke gentage sig, forstået?
Anmeldelserne. Hvad står der? - De er vidunderlige! Kom!
Det var det, jeg ville... Se her, side syv. Nederst.
"Der var enighed om, at hun aldrig havde sunget bedre."
"Charme og fremtoning gjorde kun den særlige stemme endnu mere speciel."
"Mod slutningen blev scenen...
... et blomsterhav -
- og madam Jenkins tog sin sortie under rungende bifald." Bravo.
Bravo bravissima!
Jeg har fået en stålende idé til julegaven til medlemmerne.
Vi har en tid klokken 11. - Til?
Det er en overraskelse.
Skynd dig med dit morgentoilette.
Bilen venter. Og tag McMoon med. Jeg har ledt efter ham hele morgenen.
Ja. - Skynd dig!
Jeg er klar på en 32.-delsnode.
Så er hun gået. - Det her er latterligt!
Jeg skal ikke gemme mig i mit eget hjem. Og vi har regler.
Hun var eksalteret... - Tal med hende.
God idé. "Florence, du betaler huslejen, men du er ikke velkommen."
Hold bøtte!
Jeg vil ikke leve på den her måde, forstår du det?
Hvad laver jeg her?
Jeg er indstillet på at dele dig, men...
Jeg må have lidt værdighed. - Naturligvis.
Jeg er ked af det.
Jeg sørger for, at det ikke sker igen, dog ved jeg ikke hvordan.
Lad os tage væk et par dage. Golf? The Hamptons?
God idé?
Ja.
Sådan, ja. - Du gode gud...
Så er vi her!
Vi skal indspille en grammofonplade -
- og give et eksemplar til hvert medlem i julegave. Jeg er så spændt!
God idé, men dr. Hermann var meget bestemt omkring sindsbevægelse.
Vrøvl! Kom nu. - Kom.
Kom!
Bravo! Vidunderligt, Bunny.
Forbasket!
Prøv den her i stedet.
Den er lidt kortere og lidt lettere.
Lidt til venstre. Sving, som var det gennem sirup.
De lytter til Firestone Hour med Richard Crooks på NBC.
Vi har en lytter igennem, mrs. Edna Hoffman fra New Jersey.
Vil De spille Brahms vuggevise?
Meget gerne. Er det til nogen bestemt?
Min søn Samuel.
Han er flynavigatør. Han er savnet efter et togt mod Tyskland.
Vi føler med Dem, Edna.
Vores tanker går til Samuel.
Jimmy? Det her skal leveres med bud.
Og jeg tager en vogn.
McMoon! Du har besøg! - Ja, ja!
Mange tak. Jeg håber ikke, at jeg forstyrrer, mr. McMoon.
Madam Florence...! - Jeg kom tilfældigvis forbi.
Det var da et heldigt sammentræf. Er mr. Bayfield med?
Nej.
Må jeg komme nærmere? - Naturligvis.
Jeg har vores grammofonplade med til dig.
Hold da op... Tak, madam Florence.
Velbekomme.
De har ikke vasket op, mr. McMoon!
Skal jeg vaske op for Dem?
Nej, det behøver De ikke. - De vasker jo ikke sig selv op, vel?
Vi kan lave en aftale. Jeg vasker op, hvis De spiller for mig.
Hvad siger De? - Jeg kan...
Har vi en aftale, mr. McMoon?
Hvad skal jeg spille? - Hvad De vil.
Smuk melodi.
Er det Deres egen? - Ja.
Inspirerende. Jeg vil skrive til Dem.
Vidunderligt.
En fugl... i træet...
Må jeg spørge, hvordan De traf mr. Bayfield?
Tja...
Jeg optrådte ved en musikaften på The Waldorf i 1919.
Jeg havde en violet velourkjole på.
Blandt publikum så jeg en mand -
- med det smukkeste smil, jeg nogensinde havde set.
Han havde en aristokratisk fremtoning. Så blev det os to.
Hans morfar var jarl.
Er han så ikke også jarl?
Han var ikke i lige linje. Han havde ingen fremtid i England.
Så kom han hertil og blev skuespiller.
Det gik ikke altid lige godt.
Af og til måtte jeg gemme anmeldelserne.
De spiller smukt, mr. McMoon.
Jeg spillede for præsidenten, da jeg var otte år gammel.
Er det sandt? - Ja, jeg spillede i Det Hvide Hus.
Jeg blev kaldt lille miss Foster.
Jeg havde store drømme om at blive koncertpianist -
- men så fik jeg en nerveskade i min venstre hånd, og så blev det ikke.
Hvor trist. Hvad skete der med Deres hånd?
Det var bare...
De må have mig undskyldt.
Jeg er så fjollet. - Nej da.
Vil De have et glas vand?
Når mr. Bayfield er på golftur, kan dagene virke uendeligt lange.
Jeg forstår godt, at han... har brug for sin sport.
Men jeg savner ham. Jeg...
Jeg savner ham noget så forfærdeligt.
Han kommer snart hjem.
Madam Florence... Han er Dem hengiven.
Det har han selv sagt.
Går det? - Det er bare temperaturændringen.
Det kan være meget smertefuldt.
Kan De præludiet i e-mol af Chopin?
Jøsses...
Det her.
Ja, sådan...
En drink? - Gerne.
Nu skal jeg tage Deres tasker.
Tillad mig at bemærke, at De har yndige ben.
St. Clair, kom lige. - Øjeblik.
St. Clair!
Hvad er der?
Hvordan er hun kommet i radioen?
Det var Florence Foster Jenkins med 'Like a Bird' af Cosmé McMoon.
Vi får mange opringninger om den. Her er Ed fra militærhospitalet...
Hvordan har Richard Crooks fået...
Så er du i æteren, Ed. - Mr. Crooks, vi elsker den plade.
Jeg mistede et ben og mit halve ansigt ved Guadalcanal -
- men damen giver mig livsglæde. Vil De spille den igen?
Og hvor kan man købe pladen?
Den er ikke i handelen. Det er en privatoptagelse.
Gudskelov, at De er tilbage. Mage til postyr!
Det er vanskeligt, når De er bortrejst. - Beklager, Kitty.
Hvordan fik Richard Crooks fat i pladen?
Hun forærede ham den. Han har spillet den hele weekenden.
Telefonen har kimet konstant, for folk vil have et eksemplar.
Cole Porter har ringet! Da blev madam Florence eksalteret.
Jeg taler med hende. - Hun er her ikke. Hun er til møde.
Med...? - Mr. Totten.
Tak.
Mr. Bayfield, godt at se Dem.
I lige måde, mr. Totten. Madam Florence?
Hun er i salen. - Tak.
Har De et øjeblik? - Lige straks.
Ser jeg et par kaninører?
Whitey! - Bunny.
Hvordan var golfturen? - Ganske hyggeligt, tak.
Godt.
Det her er mit yndlingssted af alle i hele verden.
Og jeg skal synge her.
Jeg har reserveret salen den 25. oktober.
Jeg vil skænke 1000 billetter til soldaterne.
Vi skal jo støtte vores gutter.
Ja...
Jeg hylder dit mod.
Og...
Ingen ville hellere se dig gøre succes her end jeg, naturligvis...
Men det er jo et meget stort sted.
Her er plads til næsten 3000.
Lily Pons trak fulde huse, og hun er en lille spurv.
Ja, men hun er ung og stærk og har en perfekt teknik...
Så min teknik er ikke perfekt? - Jo, men...
Jeg tror bare, at det kan blive for meget for dig.
Hvis Churchill havde haft den indstilling -
- ville Hitler stå på Buckingham Palaces balkon -
- og hyle som en dobermann nu.
Du er ikke stærk nok, Bunny.
Sæt nu det... bliver din død? - Så dør jeg lykkelig.
Døden har været min trofaste følgesvend i næsten 50 år.
Jeg har levet fra dag til dag uden at vide, om kroppen ville bukke under -
- eller min forstand svigte mig.
Men jeg har kæmpet og kæmpet.
Og jeg er her stadig.
Og jeg skal synge her.
Men har jeg ikke støttet dig?
Hvis du virkelig elsker mig -
- så lader du mig synge her.
Det var en vidunderlig weekend.
Ja. Vi må gøre det igen.
Ja, det må vi.
Elskede, du må ikke se så nedslået ud.
Undskyld.
Måske ombestemmer hun sig. - Det tvivler jeg stærkt på.
Lad os prøve at være lykkelige. - Jeg prøver.
Ih ja.
Jeg tænker bare, at var vi ikke taget væk, så var alt det her ikke sket.
Skylden er min alene.
Det her skal I høre. - Spil den.
De har fået fat i Florences plade.
Afskum. - Blæs på dem.
Nej. - Det er vores aften...
Så jeg skal bare hygge mig med dig, mens de kryb gør grin med min kone?
Bliv siddende, ellers forlader jeg dig.
Undskyld mig.
De har ingen ret til det her. Det er en privatoptagelse.
Fjern de beskidte grabber!
Kom med den, ellers sender jeg bud efter politiet.
De tabte Deres lommetørklæde, hr. Snob.
Skrid, din fjollerik!
Kathleen, vent!
Jeg kan ikke spille i Carnegie Hall med madam Florence.
Måske kunne De sige til mr. Totten -
- at det ikke er nogen god idé. Han ville sikkert forstå.
Det er for sent. Hun har givet 1000 billetter til krigsveteranerne.
Hvad sagde Kathleen?
Kathleen...
... har forladt mig.
Det gør mig ondt.
Jeg beder dig, Cosmé... Vil du spille? - Mr. Bayfield...
Jeg er en seriøs pianist!
Jeg har ambitioner... - Ditto her. Jeg var en god skuespiller.
Men jeg ville aldrig blive en stor skuespiller.
Det var virkelig svært at erkende.
Men da jeg først havde gjort det, var jeg fri af ambitionens tyranni.
Jeg begyndte at leve.
Er vores verden ikke lykkelig? Morer vi os ikke?
Altså, mr. Bayfield...
Vi skal hjælpe hende, for uden loyalitet er der intet.
Vi bliver slagtet. - Tror du ikke, jeg ved det?
I 25 år har jeg holdt spottefuglene stangen.
Jeg ved, hvad de er i stand til. Men Florence... har været mit liv.
Jeg elsker hende. Og det tror jeg også, at du gør.
At synge i Carnegie Hall er hendes drøm -
- og jeg har i sinde at opfylde den.
Så vil du stå din velgørerinde og ven bi i nødens stund -
- eller fokusere på dine ambitioner?
Jeg beder dig, Cosmé...
Vil du spille for din ven?
Godt, så. - Tak!
Åh nej...
Hvor mange får lov at spille i Carnegie Hall?
Vi bliver slagtet...!
Tallulah! Kig herop!
Det er Cole Porter og Tallulah Bankhead!
Tallulah! Kig herop! Vi elsker dig!
Miss Bankhead, mr. Porter, en ære. - Davs.
De lukker ingen berusede ind.
Alle er berusede. - Også jeg.
Fra mellemgulvet, Bunny. Lavere.
Fra mellemgulvet. Pust lysene ud.
Had lysene. - Jeg har ikke...
Hvor er Cosmé? Han er sent på den. - Bunny, du skal slappe af.
Sæt, han er død? - Han er aldrig kommet for sent.
Der er han jo. Du fredsens...
Hr. oberst... - Må jeg tale med madam Florence?
Naturligvis. Bunny, det er obersten.
Hr. oberst... Jeg håber, at stemningen er i top.
Det kan De tro. De er det store samtaleemne.
Hun fik udsolgt hurtigere end Sinatra. - Det tror jeg gerne.
På marineinfanteriets vegne: Tak for fribilletterne. Gutterne skylder Dem tak.
Med de ofre, De har bragt, manglede det da bare.
Visse ting er værd at dø for.
Lige mine ord.
Nu må De undskylde mig. Jeg skal gøre mig klar.
Knæk og bræk. - Tak.
Det er da det, man siger, ikke? - Jo da. Jeg skal prøve.
Tak for de venlige ord.
Vi skal ind om ti minutter. - Rolig.
Hvor er han? Hvor er Cosmé?
Cosmé!
Tallulah!
Se på mig, Tallulah!
Vi skal sidde her.
Hvor er den fjollede knægt?
Jeg ved det ikke, men trafikken er slem, og han er her nok snart.
Hent min mappe.
Det halve publikum er berusede.
Hvad havde De troet? - Det er Carnegie Hall!
Men De tog imod pengene. - Bøller!
Bøller? De bøller, som De kalder dem -
- har sat livet på spil for vores land -
- og De skal vise dem den respekt, de fortjener.
De flår alt fra hinanden. De må gå ind.
Min pianist er ikke kommet. - Så syng a cappella!
Cosmé! Hvor har du været?
Jeg blev overfaldet af en flok sømænd.
De var respektløse... - Giv os fem minutter, mr. Totten.
Ikke et sekund mere!
Til venstre, H23. - Jeg vil sidde til højre...
For guds skyld, Agnes... Dæk dig til!
Gift dig med mig, Blondie!
Tosserier... - Må vi se?
Skatter! - Skatter!
Hvad er der? - Té dig!
Så, så.
Der kommer ikke mere.
Sikke en gnavpotte...
Læs programmet.
Læs det!
Sikke et publikum.
Jeg kan se Cole Porter på første række. - Cole Porter...!
Tallulah Bankhead. - Du store...!
Hvad har jeg dog gjort? Jeg kan ikke, Whitey. Jeg kan ikke gå på scenen.
Sæt dig. - Det er helt forkert...
Hun skal ind nu. - Lige et øjeblik, mr. Totten. Farvel!
Hør på mig.
Mændene derude har set rædsler. De har skader på både krop og sjæl.
De har brug for glæde. De har brug for... musik.
Du kan læge dem, Bunny. Det er din opgave, tro mig.
Tro på det.
Men jeg er bange... - Det skal du ikke være. De vil elske dig.
De bliver strålende, madam Florence.
Vi klarer det.
Jenny! Min mappe, tak.
Og en pen. - De skal altså ind nu!
Jeg laver en tilføjelse i mit testamente.
For du skal have en erkendtlighed, når jeg dør, Cosmé.
Tak, madam Florence!
Mr. Totten, vil De bevidne det?
Her.
Mange tak. - Det var så lidt.
Vil De så ikke nok gå ind?
Jenny.
Klar?
Sluk lyset i salen, mr. Totten.
Så, lille miss Foster. Gør mig stolt.
Flot, mr. Bayfield.
Få hende ud! - Ring efter politiet!
Hold op med at synge!
Så...
Så!
Giv damen en chance! Hun synger af hele sit hjerte!
Men det lyder som en døende kat!
En døende kat? - Hun kan jo ikke synge!
Kysser du din mor med den mund? Skam jer hele bundet!
I har bare at juble, røvhuller!
Nu jubler vi! Bravo!
Bravo, madam Florence!
Klap!
Op at stå! Bravo! Kom så!
Kom nu!
Syng, madam Florence! - Du er smuk. Jeg elsker dig. Syng!
Bravo! Bravo!
Syng! Syng! Syng!
Syng! Syng, madam Florence!
Syng, Florence!
Syng, Bunny!
Han har fået nok.
Mr. Wilson! Går De? Hun er kun lige begyndt.
Jeg har hørt nok. - Hun skulle bare varme op. Hør nu.
Aldrig nogensinde har jeg set noget så patetisk, opblæst og indbildsk.
At De har opmuntret mrs. Jenkins til at blamere sig -
- er ganske enkelt utilgiveligt.
Skriver De noget? - Ja. Sandheden.
Sandheden er vel, at sårede soldater har moret sig lidt.
Man gør ikke nar ad musik.
Hun har gjort mere for byens musikliv end nogen anden, Dem inklusive.
Flyt Dem.
De er blot en oppustet bladsmører. Sig Deres pris. 100?
200? 300 dollars, det er mit sidste bud.
De er vanvittig. - 500!
Hør dem, bladsmører!
Tillykke, madam Florence! - Tak, Kitty.
Telefonen har kimet i ét væk. - Siger du det?
Du er udmattet, Bunny. Direkte i seng, ellers bliver jeg vred.
Nå, mr. McMoon... Vi klarede det. - Det gjorde vi.
Og godnat. - Godnat.
Du kommer og kysser mig godnat? - Naturligvis.
Kom.
Jeg har spillet i Carnegie Hall.
For pokker da, mr. Bayfield!
Cosmé McMoon fra San Antonio i Texas har spillet i Carnegie Hall!
Og han var strålende. Aldeles strålende.
Vi klarede det. - Ja, det tror jeg.
Skål for dig.
Tak, mr. Bayfield.
Tak for alt.
Du skal ikke takke mig.
Jeg har haft mit livs aften.
Bund den!
Kitty? Kom med et tæppe. Mr. McMoon overnatter her.
Madam Florence sover allerede.
Godt.
Så går jeg. - Godaften, mr. Bayfield.
Kitty sagde, at du sov.
Nej.
Du køber vel aviserne i morgen tidlig?
Selvfølgelig.
Bliv her i nat.
Jeg elsker dig så højt, St. Clair.
Og jeg elsker dig, Bunny.
Grib, Georgie!
Vågn op.
Cosmé!
The Post. Tak.
VERDENS DÅRLIGSTE SANGERINDE?
Det må hun aldrig få at se.
Jeg vil gerne købe alle eksemplarer. - Men jeg har stamkunder.
De klarer sig nok. - Ja.
Jeg vil også have The Bugle, The News og The Correspondent.
"Madam Jenkins' optræden erobrer Carnegie Hall."
Du store!
"Aftenen inden sang Sinatra i Carnegie Hall -
- for 3000 beundrerinder i ankelsokker."
Artiklen var ondskabsfuld, hadsk og fejlagtig og har vakt bestyrtelse.
Husk på, at madam Florence er en af Toscaninis nære venner.
Det ville være en skam, hvis The Post blev ekskluderet fra Carnegie Hall.
Tak for Deres forståelse, mr. Thackrey. Tak.
Jeg har købt alle eksemplarer inden for to karréer.
Fint. Og artiklen kommer næppe med i eftermiddagsudgaven, så...
Et par timer endnu. - St. Clair!
"... bar en række udsøgt elegante kreationer."
Whitey!
Læs det der om simultant et eller andet...
"Deres simultane reflekser..." - Sinatra-beundrerne.
"... var intet imod den applaus og varme, som mødte madam Jenkins."
Bravo. - Fantastiske anmeldelser.
Men der er ingen Post. - De anmeldte vist ikke koncerten.
The Post dækker altid Carnegie Hall.
Så skaffer jeg et eksemplar. Står du op? Du må være træt.
Baronessen og et par andre skal spise frokost, og jeg vil gøre dem selskab.
Det er ikke klogt.
Hvad i alverden er der med dig i dag?
Efter første halvdel var jeg noget udmattet.
Din stemme var frisk som morgendug helt til det sidste, Florence.
Det var en vidunderlig aften.
Folk sloges om billetterne.
Jeg blev tilbudt 20 dollars for min.
Det er mange penge.
Undskyld mig. - Hvad var højdepunktet for Dem?
Undskyld, hvad sagde De? - Hvad var højdepunktet for Dem?
Der var så mange...
Det var din Nattens Dronning-arie, Florence.
Ja...!
Det er en nødsituation. Min chef har ikke fået sin avis.
Beklager, men det her er min. Nej, De får den ikke!
Undskyld mig, de damer.
Har mr. McMoon en pige? - Det ved jeg ikke.
Kan vi på nogen måde få Dem til at skille Dem af med Deres avis?
Nej, det er min. - Hvor meget?
Jeg vil ikke have Deres penge. - 50 dollars?
Hvis De insisterer... - Tak! Det var pænt af Dem.
Skaf den af vejen.
Det ved jeg virkelig ikke.
Hvor er Florence? - Ude at pudre næse.
Tak. - Hun skal jo pudre næse, mr. Bayfield.
Åh ja!
Min grandniece er ugift.
Fodterapeuten? - Med de smukke hænder?
Madam Florence? Det er jo Dem.
Vi så forestillingen i går. - Skøn!
Mange tak.
Vi har aldrig leet så meget. - Jeg er helt øm.
De har et stort komisk talent. - Det var virkelig morsomt.
Mange tak. Jeg... må videre.
Farvel.
Og tag Dem ikke af den der anmeldelse. - Han aner ikke, hvad han taler om.
Min kusines barnebarn har været gift to gange. Begge gange var en katastrofe.
Gør du opmærksom på hende? - Alt i orden, mr. Bayfield?
Jeg må have lidt frisk luft. Hav mig undskyldt.
The Post, tak. - Den er desværre udsolgt.
Allerede? Hvorfor dog det?
Der kom en mand og købte samtlige eksemplarer.
En englænder. - Hvordan så han ud?
Høj. En gentleman-type.
Hvorfor købte han dem alle? - Aner det ikke. Jeg fik 20 dollars.
Og så smider han dem ud.
708, tak.
Se Dem for!
Sir! Sir!
Alt i orden, frue?
Bunny, det er mig, Whitey!
Få fat i en læge!
Elskede, det er mig.
Det er mig, min kæreste. Jeg vender dig om.
Sig noget, Bunny. Vil du ikke nok?
Vil du ikke nok, min skat?
Hvor bliver lægen af?
FOSTER JENKINS ALVORLIGT SYG
Bunny...
Bunny, det er mig.
Jeg er her. Kan du høre mig?
Nej, nej... Så, min elskede.
Hvil, min smukke.
Hvil.
Har alle leet ad mig hele tiden?
Jeg har aldrig leet ad dig.
Din stemme er den mest ægte, jeg nogensinde har hørt.
Når jeg har sunget mine sange for dig
synger jeg ej mere
Hør...
Helligbrøde ville det være
at synge ved en anden dør
Vi kæmpede hårdt
for vores drømme
Jeg elsker dig, Bunny.
Du og jeg...
Jeg kan ej dele dem igen
Så hellere dø
med tanken om
at jeg har elsket dig
Publikum klappede.
Og hujede.
Nu kan jeg aldrig synge mere
Nej, jeg kan aldrig
aldrig synge mere
Bortset fra
for dig.
Folk siger måske, at jeg ikke kunne synge.
Men ingen kan sige, at jeg ikke sang.
Bravo, min elskede.
Bravo.
Bravo! Bravo!
Et af de mest efterspurgte programmer fra Carnegie Halls arkiv -
- er Florence Foster Jenkins' koncert.
De plader, hun indspillede for Melotone, blev deres største salgssucces.
Skal vi prøve igen? - Hvorfor? Det lød da perfekt.
McMoons pianistkarriere overgik aldrig hans koncerter med Florence.
Han fattede interesse for bodybuilding -
- og var dommer ved en række konkurrencer inden sin død i 1980.
St. Clair Bayfield fortsatte med at støtte New Yorks musikliv efter bedste evne.
Han førte et beskedent liv indtil sin død i 1967.
Oversættelse: Claus D. Jarløv Medietekst Danmark